Basarabia din 9 august răspunde la observaţiile noastre cari spuneam că lucrul cel mai bun ar fi o luptă a tuturor elementelor româneşti fără deosebire de clasă şi că ar trebui mai puţină dragoste pentru idealele ruseşti, de fericire a „tuturor oamenilor ce sufăr”. După ziarul din Chişinău, boierii au fost şi sunt netrebnici: cu ei nu se poate sta de vorbă. Aceasta o spun prietenii de acolo, cari sunt doar la faţa locului.
Răspunsul e acesta. Nu toţi — recunoaşte şi Basarabia — sunt aşa. Şi apoi rămâne bună pentru toate locurile şi toate timpurile învăţătura Evangheliei: „Nu vreau moartea păcătosului, ci să se întoarcă şi să fie viu”. De ce nu s-ar încerca, cu toată stăruinţa şi iubirea, întoarcerea rătăciţilor? De pildă, cum facem noi aici. Şi nu fără folos. Numai păcătoşii ce nu se pot căi şi schimba, aceia trebuie nimiciţi, ca oameni însă, şi nu ca o clasă. Căci, puţini cum suntem, nu putem arunca nici o aşchie din lemnul care tot se mai poate aprinde, încălzind şi luminând.
1906 (Neamul românesc, anul I, nr. 29.)