Ultima mărturie a fost împotriva lui Mihai Pârlea. Acesta fusese condamnat în timpul lui Antonescu şi apoi pus în libertate în urma armistiţiului dintre Nicolae Petraşcu şi Partidul Comunist.
Pârlea n-a fost arestat, deşi a activat în cadrul grupului legionar din Politehnică. Numele lui a fost pomenit în anchetă.
Nu-mi mai amintesc precis ce anume am zis despre el în calitate de martor. Ştiu doar atât că am dat cu „bâta în tău”, insinuând că a fost informatorul Securităţii.
Concluziile trase de mine privind tacticile comuniste.
Demonicele metode de diversiune ale Securităţii aveau în conţinutul lor şi metoda tactică de a amesteca oamenii de onoare cu cei prăbuşiţi. Cei căzuţi erau gata de a face orice pentru a-şi salva viaţa şi libertatea. În felul acesta se semăna deruta şi neîncrederea oamenilor unul în altul…