Un om prinsese o cioară și, legînd-o c-o ațișoară de un picior, merse și o dete unui copil ca să se joace cu dînsa, de vreme ce se zice că cioa-rei îi place să petreacă cu oamenii; dar cioara, nemulțămindu-se de copil, găsi prilej și fugi de la el, zburînd într-un copac. Acolo, încurcîndu-i-se ața de la picior de o cracă, rămase cioara spînzurată și văzîndu-și moartea zicea :
— Vai de mine, ce ticăloasă fusei că nu vrui să slujesc un om, și acuma trebuie să mor spînzurată ca o blestemată !
Învățătură: Așa sînt și oamenii care fug de puțină osteneală și se abat la vicleșuguri și la nebunii mincinoase ; ei cad în mari nevoi și în primejdii de moarte.